Дисципліна «Сучасна українська літературна мова (синтаксис)»
Викладач: Бурак Романія Романівна
тел. 0978059951 (час консультацій: 08.04, 15.04, 22.04: 13.30-15.00)
e-mail: romania_burak@ukr.net
Курс – ІІІ, група – ФЛЯ-31,32

08.04.2020 р.
Практичні завдання 
1) вправа 22 (І–ІІІ) (с. 32–33) за збірником: Терлак З. Українська мова: збірник вправ із синтаксису та пунктуації. – Львів, 1999:
Вправа 22. Підкресліть у реченнях присудки і визначте, які вони за будовою. Охарактеризуйте спосіб вираження кожного присудка.
Варіант І. 1. Тепле повітря навкруги було напоєне густими пахощами степових квітів (О. Гончар). 2. А за Дніпром очі тонуть в безкраїй далечі (І. Нечуй-Левицький). 3. Ніч була місячна, хороша (Панас Мирний). 4. І, може, в тихій твоїй хаті я буду знову розмовляти з тобою, друже мій (Т. Шевченко). 5. Коли б я міг забуть убоге рідне поле... (В. Симоненко). 6. Прометей – улюблений герой Лесі Українки (О. Гончар). 7. Незабаром заблищало крізь комиш спокійне дзеркало озерця (М. Коцюбинський). 8. Я тисну руку вам щосили і перед вами б’ю чолом (М. Рильський). 9. Поет любить слово. Але він – не слуга слова, він – його володар (М. Рильський). 10. Весна закрутить хмільно веретена травня (Б.-І. Антонич). 11. Як ти могла сказати се так рівно, спокійно, твердо? (І. Франко). 
Варіант ІІ. 1. Вечірня зіронька зійшла в безодні синій над горою (М. Старицький). 2. Ще за життя Шевченкового «Кобзар» став найдорожчою заповітною книгою нашого народу (О. Гончар). 3. Події тої осені і зими взагалі були якісь особливі (Ю. Смолич). 4. Печаль моя глибокою була (Б. Олійник). 5. Та мушу я іти на рідне поле босим, і мучити себе й ледачого серпа, і падати з утоми на покоси, і спать, обнявши власного серпа (В. Симоненко). 6. За край свій ми станем грудьми (В. Сосюра). 7. Поезія – це діло совісне. Не грайся нею безпричинно (А. Малишко). 8. З сірих левад бреде осінь (М. Хвильовий). 9. Мова – втілення думки. Що багатша думка, то багатша мова (М. Рильський). 10. Благословенне будь ім’я проводиря, борця, титана! (Олександр Олесь). 11. В зівялих листочках хто може вгадати красу всю зеленого гаю? (І. Франко).
Варіант ІІІ. 1. Я завжди був великим оптимістом і дотепер не втратив віри у людей, у перемогу всього світлого над темрявою і злом (М. Коцюбинський). 2. Назустріч пливли буйні трави в зелений океан дерев (М. Хвильовий). 3. Три дні Лукія була сама не своя... (О. Донченко). 4. Україно, ти моя молитва, ти моя розпука вікова... (В. Симоненко). 5. А мати стояли мої наді мною і зорі знімали із неба рукою... (Т. Осьмачка). 6. На прю ми стали проти царства тьми (М. Рильський). 7. Мелашка була з поетичною душею, з ласкавим серцем (І. Нечуй-Левицький). 8. Плаває-в’ється над річкою мла... (Олександр Олесь). 9. Білі акації будуть цвісти в місячні ночі жагучі (В. Сосюра). 10. Хотів я вирваться з ярма твойого чару (І. Франко). 11. Листопад утопив краєвиди у розтоплену золотом синь (Є. Маланюк).
3) вправа 23 (І–ІІ) (с. 34–35) за збірником: Терлак З. Українська мова: збірник вправ із синтаксису та пунктуації. – Львів, 1999:
Вправа 23 (підсумкова). Визначте в реченнях підмети і присудки та охарактеризуйте способи їх вираження.
Варіант І. 1. «І вражою злою кров’ю волю окропіте» – з дитинства знайомі слова (О. Гончар). 2. Для якої радості і втіхи кожний з нас приходить і росте? (Є. Плужник). 3. Над містом променіли золотоголові пам’ятники старовини (О. Досвітній). 4. Фрегати хмар біліють по обріях (О. Гончар). 5. Тяжко-важко в світі жити сироті без роду (Т. Шевченко). 6. Найпрекрасніша мати щаслива (В. Симоненко). 7. Високі могили з вітрами вночі гомонять (А. Малишко). 8. Хмара метеликів жвавих вилася (Б. Грінченко). 9. Дівчата вийдуть воду брать (Т. Шевченко) 10. У мудрості свої закони є (А. Малишко).
Варіант ІІ. 1. Сто друзів – це мало, один ворог – це багато (М. Стельмах). 2. Ми з тобою йдемо стежкою в саду (М. Рильський). 3. Чисте, свіже повітря насичене було пахощами липового цвіту та жасмину (І. Франко). 4. Пливе овець отара в білім молоці своєї вовни (Б.-І. Антонич). 5. Тяжко-важко умирати у чужому краю! (Т. Шевченко). 6. Найчистіша душа незрадлива (В. Симоненко). 7. Ах, скільки струн в душі дзвенить! (Олександр Олесь). 8. Я любив зустрічати вечірні перельоти на цьому озері (М. Хвильовий). 9. А раптом все моє життя до цього було лиш передмовою життя? (Б. Олійник). 10. Шевченко невіддільний від української культури (О. Гончар).

15.04.2020 р. - 22.04.2020 р.
Тема: «Другорядні члени речення» 
Теоретичні питання:
1. Другорядні члени речення в структурі простого речення, їх ознаки. Принципи класифікації другорядних членів речення.
2. Означення як другорядний член речення. Різновиди означень (узгоджені / неузгоджені), способи їх вираження. Прикладка як різновид означення.
3. Додаток як другорядний член речення. Типи додатків (прямий / непрямий), способи їх вираження.
4. Обставина як другорядний член речення. Різновиди обставин (часу, місця, мети, причини, умови, способу дії, міри і ступеня, допустові), способи їх вираження.
Практичні завдання:
1) завдання 1 (І), 2 (р. 1-10), 3 (І: р. 1-10), 5 (І), 8 (ІІ), 12 (І) (с. 81–100) за навчально-методичним посібником: Кутня Г. Синтаксис сучасної української мови. Ч. І: Словосполучення та просте речення. – Львів, 2013;
2) вправа 25 (І–ІІІ) (с. 38–39) за збірником: Терлак З. Українська мова: збірник вправ із синтаксису та пунктуації. – Львів, 1999:
Вправа 25. До виділених у реченнях слів знайдіть неузгоджені означення і поясніть способи їх вираження.
Варіант І. 1. Похилились верби в воду тихої ріки (І. Франко). 2. І моря красу споглядали не раз ми при тихій годині (Леся Українка). 3. Сіло сонце. Легенько тінь ночі упала на землю (Панас Мирний). 4. Зосталася тільки надія одна: надія вернутись ще раз на Вкраїну (Леся Українка). 5. То цвітом липи пахнуть вечори, дурманять пахощами м’яти... (Б. Кравців). 6. Я вранці голос горлиці люблю (Л. Костенко). 7. Шумів у розложистих вітах каштанів теплий степовий вітер (Н. Рибак). 8. Блакитне проміння прожектора знову пронизало нічний морок (О. Донченко). 9. Народ мій є! В його гарячих жилах козацька кров пульсує і гуде! (В. Симоненко). 10. Дорога ліворуч була наглухо закрита дубовими завалами (О. Гончар). 11. Я син свого часу і весь належу сучасникам моїм (О. Довженко).
Варіант ІІ. 1. І оживе добра слава, слава України (Т. Шевченко). 2. Найбільше і найдорожче добро в кожного народу – це його мова (Панас Мирний). 3. Кругом хати росли кущі бузку та густі вишні (І. Нечуй-Левицький). 4. І слово правди понесли по всій невольничій землі твої апостоли святії (Т. Шевченко). 5. Полилась по срібній ночі срібна пісня солов’я... (Олександр Олесь). 6. Голос трембіти розходиться тужно між горами (О. Кобилянська). 7. Линуло далеко по лісу мрійливе й приємне туркотіння горлиць (А. Шиян). 8. І знову над лугом прозорим ясніє беріз білина (А. Малишко). 9. А душа вклоняється просторам і землі за світлу радість – жить! (О. Теліга). 10. Зійшов над хатою місяць уповні (М. Стельмах). 11. Крізь легкий туман  над поверхнею води вимальовується човен з двома веслярами (І. Ле).
Література: с. 104–105 за навчально-методичним посібником: Кутня Г. Синтаксис сучасної української мови. Ч. І: Словосполучення та просте речення. – Львів, 2013