Метою іспиту зі спеціалізації теорія літератури є виявити знання зі загальнотеоретичних проблем сучасного літературно-теоретичного дискурсу.
Абітурієнт повинен знати:
•	місце теорії літератури в системі літературознавчих дисциплін;
•	зв’язок теорії літератури з іншими гуманітарними дисциплінами (соціологією, психологією, філософією, релігієзнавством);
•	основні етапи розвитку літературознавчої думки (епоху античності; поетики ХVІ-XVIII ст.; літературознавчі школи ХІХ-ХХ ст.);
•	специфіку художнього образу;
•	основні компоненти змісту і форми;
•	способи художньої нарації;
•	особливості динаміки зміни художніх стилів;
•	основні категорії генології (жанри та стилі, дифузія жанрів).

Питання для вступних випробувань

1.	Класична і постмодерна естетика: спадкоємність чи протистояння?
2.	Українські поетики ХVІІ-ХVІІІ століть і їхні сучасні дослідники.
3.	Основні джерела формування українського бароко.
4.	Українське бароко та необароко: бароко як предтеча авангардних течій.
5.	Проблема “неповноти” української літератури періоду класицизму (Д. Чижевський) та її інтерпретації в сучасних дослідженнях.
6.	Іван Франко й основні літературознавчі школи ХХ століття.
7.	Психолінгвістична теорія О. Потебні та літературознавчі школи ХХ століття.
8.	Художній переклад як форма міжлітературних контактів.
9.	Теоретичні жанри представників культурно-історичної школи в українському літературознавстві (М. Дашкевич, О. Котляревський, П. Житецький, М. Сумцов).
10.	Проблема автора й інститут авторства у літературознавстві.
11.	Проблема твору і тексту в сучасному літературознавстві.
12.	Історія літератури й історія тексту літературного твору як два різновиди діахронного підходу в літературознавстві.
13.	Специфіка паралітературних жанрів (есеїстка, мемуари, щоденники, епістолярія).
14.	Французька й американська школи компаративістики.
15.	Національні образи світу в літературі.
16.	Текст – контекст – інтертекст.
17.	Мистецький український рух: традиція та модернізм як альтернатива.
18.	Форми генетично-контактних зв’язків.
19.	Концепції художнього перекладу в сучасному літературознавстві.
20.	Типологія літературних стилів. Теорія зміни культурних епох Д. Чижевського.
21.	Предмет і місце теорії літератури серед інших літературознавчих дисциплін.
22.	Особливості літератури в зіставленні з іншими видами мистецтва.
23.	Природа літературного канону та його функціонування в сучасній літературі.
24.	Трансформація та розмежування елітарного й масового в постмодерній літературі.
25.	Підходи до визначення літературних поколінь.
26.	Необароко в українському літературному дискурсі. Кларнетизм.
27.	Теоретичні засади психоаналізу Степана Балея. Мотив Ендиміона.
28.	Колоніалізм, антиколоніалізм, постколоніалізм як етапи міжкультурних і міжлітературних взаємин.
29.	Концепція «конфлікту інтерпретацій» П. Рикера як вияв діалогічної природи літератури.
30.	Теорія інтертекстуальності, її автори й еволюція. Концепція «смерті автора».
31.	Особливості еміграційної та діаспорної літератури. Принцип розмежування понять.
32.	Дискурс української літератури періоду МУР’у. Концепція «великої літератури» та дискусія навколо неї.
33.	Філософські основи феноменології: інтенційне та реальне в концепції Р. Інґардена. Рівні пізнання літературного твору.
34.	Концепція «обрію сподівань» Г. Р. Яусса. Зв’язок рецептивної естетики з феноменологією.
35.	Концепція герменевтичного кола Ф. Шлеєрмахера як одна з засад герменевтики.